Георги Ангелов
1396

chitanka.info

Черна угар. Сняг се стели.

Глъхне някъде керван —

водят българките бели

към далечния Левант.

Ох, къде глава да сложиш,

брате мили? Върволик

от бедняци и велможи

гълта гладният дръвник.

Турци — сатанински гости…

Пепелища, плач и лай.

Свири в пръснатите кости

декемврийският безкрай.

Кой съм аз ли? Шепот. Сянка.

Пиша този летопис

вкочанен от студ, в землянка,

на един прокъсан лист.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.